prežívame Máriové dny a lených sviatky na nebo vstupenia Pána,
očasáva na turice, nedeľu najsvetiejšej trojce,
sviatok Božieho tela.
Všetko sú to momenty, kedy nám cirkejl predkladá možnosť osplavovať
a chváliť Boha za Jeho veľké milosredenstvo vočinám.
A to všetko pod záštiteho Pahly Márie.
A ja vás prdešne výtam v našich defticiach na púti Pana Ježišia.
Pod prížom sa budeme zamýšľovať nad poslostvami,
ktoré nám Boh odozdáva prostredníctvom našej matky.
prozme svetého ducha, ktorého očakávame,
aby sme s duchovným vŕžitkom držili tieto chvíle
a vrátili sa domnou obohatený božou milostiou
a marínou blízkostiou.
Želám nám všetkým pořehlaný čas nad pôlečným modlivách.
matka daje čistiežia, matka daje želbinežia,
polozu i zláza.
Niepoškvernené srce má Pán Márie.
Do tvojí hru nesopravujem svojho snyslu.
Zriekam sa na vždy svoj, nepriateľa mojej radosti, zriekam svoje okoladstieho, pokušení, zvázania a jeho skutko.
Odozdávam sa celkom pánovi Ježišovi, živému znameniu božeho astrykná, aby som mu bol vernejší, aby som mohol naplnožiť ako božie nieťo.
Odoslával sa tebe, nepoškrlená pán.
Volím si te za svoju mánku a pániu.
Tebe sa odozláva na kocéra a zasreduje ti svoj život výhovynlosti, od jeho počiatku, rytomnosti i budurcnosti, svoju rodinu, spoločenstvo, svoju fárnosť, nesto krajne.
Veď má všich podľa svojho srdca, úhráň ma od zoleho,
A chrá na pregeha útokli.
V poslednej hodine môjho života matrí mi dosť...
svojho náružie a predstav ma bohu od slovy, ako svoje děťa.
Ste vy bude moja duša, ja sa dneľa rozťou.
Vom osnice krestianou, preárovna Anielou, preárovna Votriarkou, preárovna Vrôrôkou.
Fajnist, precházam, pre to, že vás zámenil jen.
Modlím sa větidá vás, aby ste božel mielostieho dokázali otvoriť svoje srdce a vuchosvetény.
Neuzatvaj rady sa predmí, ale dovolte, aby slobodne poosobil hovačie životu.
Dávajte, aby týchať obo vás a pre mienia vám život.
Děti, je pozváne kus vedosti.
Nie vždy v hredi vaším vychom, vaším životom.
On premení váš plan život na život požehnania.
A môžete vás povediť sa svoje svetosti.
Že na vás svojím materijským požehnaním,
ako náram vás do vás kýrišovú, a môžete svoje svetosti.
a otárna svojím sedmorym požegnaním.
Očenáš 47.000 výstavek na tvoje, preč krádov slo tvoje, buď vôjde.
na toho je akornia Vytagy na zemi.
Znam dnes, a otuznam na ševiní, a koji by ho kúšťame svojim vyníkom,
a nie obyvná z roku ševinia, ale spávná z toho.
Ďakujem a taká božia prosa nás riešný,
dera si voľkivus proti naši lejamentu.
Môžete ráne vidíť.
... nevideli nám na mňu htyby a nedostatí, ale znášte sa na návidie to dobre.
Pozerajte sa na nieho očaný vlastník.
Nemáš tie ožené s ďalné svojho sérce, ale primíte ho do svoju sérce.
bol sa niekde neodobraciel do vás o ďalšej kory v kusti.
20.
Brida, husta na 3.
a opali nás svojím svedmovým požetným.
Učená vštorec na mňubisí, posled sa mňu tvoje.
Víc, kravlil som tvoje, boli voja, tvoja, ako mňu by ta nevazia.
Álbsmáli mňou z návam sním o puček, a božem, a božem, a božem, edges na kurvom.
Svetá malina, kádučia, prostaná svíještví, erasí pojidnosť na týnaššie ryn.
Moje deti.
Vodlím sa spoustvami za môj najmilších zinov a vašich pastírov.
Aby ste sa neprestávane, sa neimodujú.
Po náram vás do vás kýžišovo a môj nozvrca.
30. prídek u svety.
Do hrady.
a oberna s rovstem môj poženom.
občenáš, ktorý si na nibysiach posvetáme no tvoje,
príť prárovstvo tvoje,
buď vola tvoje, ako mne vytaví na zemí.
Zdriev náš každú vidíť aj nám dnes,
a odtúz nám naše viny,
ako jí by odpúšňame svojí vyníkonu,
a nie uvedná z dokošenia,
ale zbávná s veľkáme.
Sprava s náriemi oslipa na fazte, bo poženna nás je medieženami, a poženna nie je podživota tvojdu ježiš.
Moje deti, moje srdce je po najradoslý stavu.
Za koľkoho vlaskovať vo veru, prichádzate k mne.
Váša vlask sa v obokom doplínka môjho materijského srdce.
Operácia ty sa na mňa s vo svojimi prospany.
Ubezpetujem vás, že všetkých odokov kľadná ve svojou serce, a prostým sto roztina za vás.
Vaše prosby sú žišniení po vlastne.
Môžete nežišť čaká na každeho z vás, aby u vás vlášené.
Ponarám vás do vás kýžišovu a môm po svedce.
4. siatok.
Prídy chustré ty, dúch stýly
a obdarná svojim senmorym požegnanom.
Počanáš, ktorý si na nebesie posled sa meno tvoje,
3 králosť do dvoje.
Čvúď volá tvoje ako v nebytáky na zemi.
Ďakujem.
a odpustám naše viny, ako je být odpuškame svojim vyníkom.
Ale je v 15. ušenia, ale v 12. ušenia.
Hravať marier, milosti, polná pást je vo požahnaná svýmedie, že nám a požahnaný je v života tvojho je žíž.
Ja mám trabožia, pro sa nás riešní,
je ráským hodímu v skvodite naši rame.
Moje díti, s libováram sta vám s materímskou trebuje s libovstviem.
Moje bovlasti tužem zapaliť každé sferce na zemi,
a vy ste z perz tento zás vydář zakústili,
že živý pán je vám blisko.
Želám si, aby vaša modlitva bola pre Vás v kutočnici, ktorým tým sa zbížišom, ktorý Vás vustravuje a premienia na kresťanou vlázky, ktorí sluplili mi duha svetého a zdobyť k rása duše a milúce srdce.
a ktorí zbožem svetle vedia strávne rozlyči dobro odsnevaní.
Bravaz starostlivostráži a chráni dar modlidli dvovašich sterciel.
Aby ste neprestálni horelu a skrze osobnoskústenost pozlívališ modlidli, ktorí ešte nezakústili jedná dvere obozie.
Po náram vás do vás kývy šeho a mnogo srdce.
Ja vidie Sviatok,
v ryduchu svety,
ju v poznanie
a opterná svojím sedmorym požegnadí.
Počenoš, ktorý si na Nivesliach posovec sa meno tvoje,
tričkrá dostvo tvoje, buď voľa tvoje, ako v nivy taký na zemi.
Chvíľ náš každodnený raj nám dnes,
a odpus nám naše viny,
ako im mi odpúškajte svojim vynikovo,
a nebo jedná z toho všenia.
Zdrava smávia, mi roztipaná pán, ste bou požehnana si mňať ženami a požehnani je poloď život, takto boli ho ježiš.
Čaubožia, prosponá chvížný, teraz vymôžujú som na kýnašie ráne.
Prinašan vám nesto vašich srds radosť.
Niech táto radosť na to ni vaše srdsť je.
Je to radosť, ktorá vy vyraz nekonečne upramňa vás tie radosťi a pokujem.
Děti, vaše srdsia musia byť radosné zvedomia.
A kej veľké je boženú ostrne slobočí vám.
Boh odtiesť vám odáva zakúšení pri každej s hvetej spoveňi.
Preto otvorite svoje svetstvia do kuna, aby ste môli spôsobť na trávku a veľko spožijú v mnostrne spá.
Ďetí, radujte sa a mnech sa vaša radovší riku všetky, môj däťom.
Radujte sa, lebo vás niekonečne milujeme.
Četlí vás ponádam do vlasti Ilyšovo a mnohozvedce.
Český desiatok, príduchu svetlí, dúzbožnosti.
A otar na svojim svetmoľím požegnaním.
Oče naši, ktorý si na nemyslí, jak posled na menu tvoje
príjní kralostu o tvoje pôdvola,
to je ako v neby také na zemi.
Výjev naši každou vidíte tam dnes,
ako tu sa mám naše vyní,
ako rýme opuškajme s tvojim vyníkom,
a nie uvedná sa do počušenia,
ktoré zbávajte nás veľmi.
Pre vaši mali a mňostipná pán z tebou požehná s mňodiženami, a požehná nie je plod života tvojho ježiš.
Pre vám mali a mňodovšia prostá nás vyžešný, je rástý požívus na týnašia.
Ja vám nesprináša milostrednestvo dôžite.
Děti, velké buži milostrednestvoje.
Děti, modlite sa, aby ste všetci búj zpása,
pretoželem zpása vás privedie k voľu.
Děti, ste vo vás zvoj situácii.
Spôjte sa v obiere, a milujte sa s dávno vlaskou,
iba tak premožete zlegu.
Milujem vás, veľmi vás milujem.
Milujem vás, modlite sa,
aby ste nie boli odvrnutí z bože vlaský.
s bovom drávedeti, s bovom v pokoji.
Ano.
Slednúdi sviadu,
príduhu svety,
dúbázmi pred pánom
a obdárná svojím svedmorym poženem.
Očenáš to listy na nevestiách,
pusvet sa hvenou tvoje,
prý krároslo tvoje,
bude voľak tvoja, ako v nevitády nás.
Ďakujem na štážu.
Ďakaj nám dnes a odkúzám na ševiní a koji bylo poškame svojim tým níkom a nie uvek nás do popušenina, ale sa vám návstvele hodnáme.
Zdrazovánia miolství, paná, pan Stivou, požel na nás medzi ženaní a požel na ní je podživota vojho Ježiš.
Zdrazovánia ma ľidáma trahušenia, prosť sa nás vyjšešný, teraz si tým hodným usponím.
...
Vysvodný žalový, vysvodný vrštík vrštík vrštík.
Na začetku akovry sa sa svoj mojdeho učina rozsovala úču zadažile díly.
Oto som je zvedová všetký na všetkých hory, všetkých pýtov svojúčají do našich možním.
Všetkých pýtov svojúčají svojúčají možním.
Ďakujem.
Há, oba najíštosne, niposvodensne.
To by čo je vierie.
Aby sme
názebojí v plnivásky ľuchosné veľu.
Potýtam od tej, kde ja som tam hlopným klaska Pani Márié.
A sú si veľmi aké je, da sa je krásne došte, než nevňohat Pani Máriú, ako našu mižu som mámu.
ký nozech tak ma první otvorili svoje srece
s kvrzením tam papo újelí reálne mňušty.
Co tu si si chodiný by koľka som je znazame koto kodom skvóciívov?
A dosť nevylíšte napalej, kto Smé nase vyberují, nevylíšte,
ktorá všede výrhe, antimzilázm od kábu žeku ženora.
Nie sa sa na to, čiatku, svanu Mary o modu a očenáš na svovávalcu,
zadevrteďme a v živej dveri pre všetlílu ni na tomu svete.
Po to svov pání Mary dosláva o tripliacích, zomej reacích,
duše vočisky, ale najme všetlí na svov pritovných,
no svov jaký a prozmi, ktorí mám vôzvoji svov tak,
náravo dostarť a pání Mary.
A na koniec to sa spal na marium, a môde vám obydu sa du všegučistým.
No docieku, co se z Panomarium objovčenem, že zvávalcum, zavertevne, a vžedej věli pre všetmíná ľudnia, co on svejte.
Po toco pani na riego závom na so prítomnych a tak hlavne všetni matri, a v tedy som to zjedělako jej od ostatná najprý obor, aby je že vzpravová strazvia od sredekosti, od sredení, ktoré pochada je uzo v sredekosti.
Oto som po prostu je opanumali obi, každý vlastku obje na svojí sverce.
Avy každý sverce vlastku je potyť do ajeniežnou svojí vlastku.
Každá mrať kapositio a lardôs,
že je porommi ovaná.
a môde vám vám arývom na konci aj magvých káždéského sebo vôtríate.
A mi káždéského sebo vôtríate.
Pochotilo a názoj prežil to vždy pochomilovanej.
A v ten htej modejte samodozávamej pasu múžou.
Pro ním, ktoré naozaj potrebujú múží pořechnanie.
POCHVAL thereň, ľudějš krisby!
Panomárius na stana, teď jasbu majúl, či na chosmála
opcusa pedvýl, všetky na roli.
Panomárius na zlela, všetkých na sktupri tomni.
Všetko to vžetku panomári, drňesni.
Udo zdaval, subpanomári všetky.
To riste ospu rúčili naším odvedie.
Lékoval sa tadymáry, vmenáz, neprézpáme verydeku svojnosť nami, vmenáz vlastu na pomínak, verydeša po kranáne.
Ale rásmý úvěz.
Dostrť sa doku vlastku výstinových.
Na konieť sa sa tpáno mario môzio, zavrátne reštko.
A tu tam obybú sa obetalał, zavrátne ne naši rodi.
Zavrátne ne naši hvarnosti.
Teho, káštíme.
Poľkúť, jaka?
Poľkúť, jaka sa to posetne města.
Patrý diose, familiana, má ria.
Eviváryansky.
I keď lehá.
Úváryansky.
Úváry.
Je to som, o děkô a dám Belgrance zbou v něka,
lago beskneho vysvete v někôři.
všem pustila všelého skulátku, už vždyvat sa týzírokom a svoleňsku tak ježný, čužnáme chá.
Krují sú šiločiť domotov.
Niestov, možeme povedať.
Mysia zatúš bolo.
Odvikas, nerozveť.
Navaleniať toži mi darmi po veľoviaz, a odnosť neši.
Otráto sa môseme oto viaz.
Ale je ste prijech výla dôkane, vasmetej na výjech, že pana Maria si ten vým na výjech.
Tam už aj na toto miesto, a na toto mieste svojech misil.
Vám je za pláč, za pošu včas, a za všetko chrázne čo zventú prijech.
Na pri obordaní v arie sveteho je zechla všinie vyských vantrónom požiánťu.
Jihla žehná, a životem skoro vlastá, všemou úci, a měl se dvím.
Mok, okéz, kisím, idou v svete.