Mai éjszaka álmomban, oroszlánnal játszottam.
Szelíd volt a nagy macska, símogatott a mancsak.
Jó kedvűen birkóztuk, egymást megcsiklandoztuk.
Volt egy pici félsz bennem, hiszen nem én neveltem.
Ekkor jutott eszembe, elzállnak történetre, Joy Adamson érta meg, mesebeli szép könyv lett, meg is filmesítették elzát és a kölykeit, örök-zöld lett úgy rémlék.
Jó kedvűen ébredtem, köszönöm a léleknek, hajnal egyet mutatott, az ujjam már kopogott, gyorsan le is gépeltem, hogy ezt el ne felejtsen.
Az orosz lány afrikában az állatok királyon, Ha meghallják bömbölését, megre meg a szavannak.
Bátor, mint egy nagy elefánt, Falkában jár vadászni, Azt is tudja, minden állat nem lehet őt legyőzni.
Ezért nincs is ellensége, a neve a fegyvere, Szívem, lelkem, orosz lány, Koronázott nagy királya, Jézus az Isten fia!
Ott alszik most ajászolban a király, Mint kis baba, bárány lelkű, Szelít szívű, ehatalmas nagy király, Látni fogott pár év múlva Fent a véres kereszt válni.
Uralmának nem lesz vége, Győztes ez az oroszlán, Akkor is, ha megölik őt, Odafent a golgotán, Mert feltámad harmad napra a judai oroszlán, Erejét most eltakarja, Jászolban nézd apapla,
Ámhakinő ajászólból győztes lesz a harcokban.
Örök győztes Azoroszlán.
Bizony ez az igazság.
Letérdel nézd játszolené Pásztor és a nagy világ.
Zógyon hát a hallelúja.
Mondjuk, mint a glóriát, és imádjuk az égurát.